SCENARIO 27 – APRIL 2001

LALLE A

Angående aprilscenariot (Rekordkort svarstid, eller hur?) så anser jag att din metod med fri diskussion och diktatoriskt bestämmande är överlägsen. Besluten blir förmodligen bättre om kaptenen överlägger med några utvalda personer, både kandidater och icke-kandidater, men
det antar jag att du gör. Jag vill passa på att lovorda beslutet att ta ut ett sammansvetsat lag. Det ökar nog både trivsel och resultat avsevärt.

BJÖRN F

Att vara kapten för svenska bridgelandslaget är antagligen ett av de mest otacksamma jobben man kan välja och jag känner för alla som varar längre än en säsong.Ang årets uttagning tycker jag: Kaptenen har två viktiga och motsägande uppgifer. 1) han skall ta ut det bästa laget (enligt min upfattning gjorde han kanske det) 2) Han skall se till återväxten. Här är min uppfattning delad. Tyckte det var bra att Strömberg - Nyström blev utvalda, Tyckte det var mystiskt att
Wenneberg - Goldberg ej blev utvalda eftersom de hade bäst resultat i det korta perspektivet. Samtidigt tycker jag att det är kaptenens rättighet att ta ut det lag han tror på. Daniel har beslutat att avgå efter Bali men oavsett så tycker jag det är hans rättighet att ta ut det lag han tror på och det vi ej vet är hans kommunikation med samtliga inblandade. Wennebergs kommentarer via anslagstavlan tycker jag tyder på att ingen skulle ha något emot att ha dem som lagkamrater i framtiden.

BJÖRN W + LASSE G
Jag kopierar det inlägg jag hade på SBF:s anslagstavla:

"Självklart har Auby tagit ut rätt lag.Han har tagit ut ett lag som kämpat tillsammans i ett antal år och nått betydande framgångar. Att splittra detta lag kändes ju inte vara rätt. Det kan man väl förstå! En annan fördel med Aktuell Produktion är att de förutom egna parsystem har ett gemensamt lagsystem. Så om någon ex. blir sjuk kan man utmärkt spela på 5 personer.

Paret Goldberg-Wenneberg deltog denna gång i lag Yellow, vilka inte var lika framgångsrika i årets sista OBS- tävling! Lag Yellow skall dock inför nästa säsong förstärkas betydligt! Framgent tror jag att "observationstävlingarna" bör göras liknande de som finns i USA. Vinnarna i ex. SM-lag, Allsvenskan, Chairman CUP samt det lag som haft störst framgång nationellt inbjudes att
spela en ren uttagningtävling lagen emellan. Vi får väl se vad den nya förbundskatenen Kamras har i bakfickan. Självklart kommer det att bli förändringar och förhoppningsvis lite krydda så grytan blir omrörd! Lag Yellow håller på att ladda!" Björn Wenneberg 

Vi tror vidare att man skall gå på den vägen som Auby har utstakat, nämligen att ta ut ett lag, istället för enskilda par. Årets uttagning visar ju också att så har skett, men att detta skall annonseras före observationstävlingarna och inte efter. 

Om uttagningarna skall ske i parform måste uppnådda resultat såväl i OBS + inhemska tävlingar (Nuv. Rankingpoäng utmärkta) samt även i förväg satta rankingtal på tävlingar internationellt vara mera styrande i uttagningarna. Att årets bäst rankade par blir uttaget (ett visst antal
minimibrickor skall dock krävas) tycker vi är rimligt. 

TOMMY G

Det finns två skolor när det gäller uttagningar:

a)	Den så kallade demokratiska när den som vinner på Kristi Himmelsfärdsdag representerar.

b)	Den så kallade odemokratiska när en uttagningsperson/kommitté utför jobbet.

Vilken metod man ska ha är inte elitspelarnas sak att avgöra. Det är uppdragsgivaren i det här fallet Sveriges Bridgeförbund som beslutar.

Sveriges Bridgeförbund har på en riksstämma bestämt att Sverige ska satsa på att få ett vinnande landslag. För att nå det målet har samma riksstämma med överväldigande majoritet bestämt att en person skall vara ansvarig för uttagningarna. Denne person ska naturligtvis ersättas med en annan person om vederbörande saknar Sveriges Bridgeförbunds förtroende.

Uttagningsprocessen handlar därför i första hand om att göra Sveriges Bridgeförbunds till lags. Det är uppdragsivaren som betalar kostnaden för landslagsspel.

Hur bör det då gå till att bli nominerad till landslaget?  Man kan naturligtvis ta de bästa i OBS III. Det blir troligen ett hyggligt lag. I USA fungerar metoden hyggligt i friidrott. Är toppen mycket bred är det en tänkbar metod.

Nu är förhållandet inte så i bridgesverige. Bättre är därför att titta över en längre period. Här skulle ett rankingsystem kunna fungera men det förefaller åtminstone mig som om det ännu inte speglar spelstyrkan. 

Den uttagningsansvarige följer naturligtvis resultaten för alla relevanta tävlingar. De bör i mitt tycke vara lagtävlingar och imps-across-the-field. Det syns då oftast tydligt vilka tre par som är mest stabila och som ligger på en hög nivå. I Sverige har vi  exempelvis SM-lag, Chairman´s cup, Arosträffen, Uppsala BS lagguld, BK S:t Eriks lagguld, BK S:t Eriks imp-across-the-field, Allsvenskan, OBS I, OBS II, OBS III. Därtill kommer utländska tävlingar som exempelvis: NM, EM, OS, VM, Forbo, Icelandair open, NEC, Bonn.

Alla spelare kan inte delta i alla tävlingar. NM, EM och OS för att man inte får möjlighet att ställa upp. Det är måhända orättvist men ett par som misslyckas i ett internationellt mästerskap torde ha försämrat sina möjligheter avsevärt. Alla har heller inte möjlighet att delta i alla tävlingar av varierande skäl.

Inför OBS III har rimligen den uttagningsansvarige listor över de releventa resultaten för de som kan vara aktuella för landslaget.

Förutom resultat finns även en rad andra egenskaper som ska vägas in i uttagningsprocessen.

PETER F

Jag är övertygad att vi skall ha en kapten som tar ut det bästa laget eller de bästa spelarna. Vi har alldeles för litet matrial i Sverige för att ha resultatuttagning.

Det är dessutom en stor skillnad på att prestera bra i svenska uttagningar kontra internationella tävlingar.

TJOLPE
Hur ska han tänka? Hur hårt bunden ska han vara/känna sig av de senaste resultaten.

Jag tror nog att du känner till min uppfattning, som är den samma som din.  UK-chefen tar ut det lag som han tror kommer att göra bäst ifrån sig. Det finns inga mätmetoder för att bedöma detta, utan uttagningen måste helt enkelt bli subjektiv.

Viktigt är att aspirerande spelare i och utanför truppen förstår vad som gäller, att det uttryckts kristallklart från början. Om UK förespeglar att hänsyn kommer att tas till vissa faktorer, så måste så ske. Så vitt jag kan bedöma finns det trots allt som sagts fortfarande spelare som antagligen tror att det är resultatetn i OBS som ska avgöra uttagningen. Man kan alltså inte vara för övertydlig på denna punkt.

En annan fråga är hur UK ska skaffa sig ett så bra underlag som möjligt för lyckade uttagningar. Givetvis är studium av spelarna på arenan, EM, VM, OS, NM, den absolut viktigaste ingrediensen, men jag menar att även OBS-tävlingarna med mycket stort arbete skulle kunna bidra. Som det är nu så observeras väl egentligen bara slutpoängen.

TOMAS B

Efter mycket funderande har jag kommit fram till att jag inte har några åsikter, i alla fall inte några som skulle tåla närmare granskning. Jag tycker att resultatens roll är att öppna kaptenens ögon för ett par. Därefter får kaptenen göra precis som han vill.

ANDERS M

Jag avser i det följande bara själva uttagningen. Att matcha laget under aktuella landslagsuppdrag har de senaste decennierna också fallit på kaptenen, men så behöver det inte vara. Sponsorraggande och annat lämnar jag också därhän.
 
Kaptenens uppgift är i första hand att ta ut det landslag som han tror är det bästa för årets huvuduppgift. (Om valet är svårt kan han snegla framåt och välja ett par med större utvecklingsmöjligheter.) 
 
Jag tycker om principen att ha NM som "plantskola". Dels får kaptenen en chans att studera hur nya par klarar sig i en miljö som påminner om den vid "riktiga" landslagsuppdrag, dels har spelarna i det "riktiga" landslaget inte obegränsade möjligheter att ta semester. Men att först ha spelat NM skall inte vara något krav - NM spelas bara vartannat år.
 
Hur hårt skall kaptenen vara bunden av de senaste resultaten? Inte alls, enligt min mening. Speciellt inte om man menar resultaten av OBS-tävlingar eller andra partävlingar med simulerad lagberäkning. Jag har tidigare nämnt mitt låga förtroende för dessa som värdemätare på skicklighet. Det daterar sig mer än trettio år tillbaka i tiden, då jag spelade med Tjolpe. Vi ansågs (inte bara av oss själva) som Sveriges kanske bästa par. Ena året spelade vi hyggligt i uttagningstävlingarna och kom under medel. Året därpå gjorde Tjolpe sin kanske sämsta tävling någonsin (åtminstone med mig). Då vann vi klart... Intrycket har sedan dess bara förstärkts. Är det inte frapperande hur mycket det kan svänga under en tävling, eller från en tävling till en annan? Jag skulle gissa att alla par som spelat i landslaget någorlunda ofta har varit med om att ligga eller t o m hamna bland de sista i en OBS-tävling. Det kanske skulle anses som en merit i stället...
 
Eftersom uttagningen syftar till en lång lagtävling mot bra motstånd bör speciell vikt läggas vid resultaten i lagtävlingar. Ju längre tävling och ju bättre motstånd, desto mer vikt, men det är svårt att kvantifiera detta. Att det inte går att mäta vilket par i ett lag som spelat bäst tycker jag är av underordnat intresse. Bridge är inte backhoppning - det är resultatet som räknas, inte hur det åstadkoms. Dessutom är ju parens resultat vid det egna bordet bara en del av det hela. Ett par kanske har förmågan att få lagkamrater att trivas och spela bra, medan ett annat par saknar den. Detta behöver inte gälla generellt - kanske vissa par går bra ihop, andra inte. Här behövs det en kapten som känner de aktuella paren väl och har blick för de psykologiska delarna av ett lagbygge. En gång i tiden blev de tre första paren i en uttagningstävling automatiskt landslag. Jag vill inte gå tillbaks dit, även om det tydligen nu höjs röster för något liknande. 
 
OBS-tävlingarna tycker jag också har blivit för mycket av jippo. T ex är obligatorisk Pro-Am kvällen innan ingen bra uppladdning, även om jag förstår önskan att dra in pengar till landslagsverksamheten.
 
Uttagning i lagformat har också sina brister. Alla par ingår inte i naturliga lag, och tillfälliga konstellationer saknar fördelar som ordinarie lag har. Att splittra lag med tre par (om lagen skulle begränsas till två par) är också olyckligt. Trots det föredrar jag OBS-tävlingar i lagform som en del av beslutsunderlaget vid uttagningen.

LARS A

Frågan är således: vilka rättigheter ska kaptenen ha? Hur ska han tänka? Hur hårt bunden ska han vara/känna sig av de senaste resultaten?

Villkor för att paren ska kunna vara aktuella måste vara kända på förhand. 
(kaptenen sätter vid säsongens början upp reglerna och de skulle exempelvis kunna vara följande)
•	Par som ska bli aktuella måste ha spelat X antal brickor tillsammans
•	Par dokumenterat sitt offensiva och defensiva system
•	Par ställer upp på fysiska och mentala förberedelser (kost, träning, …)

Det finns inget ofelbart sätt att välja laget. Min åsikt är att intressenterna bör delas in i A och B-grupp precis som nu. Uttagningar sker alltid från A-gruppen. Möjlighet finns att flytta par mellan grupperna under året. Vad gäller den slutliga uttagningen kan den ske delvis enligt uppsatta premisser/resultat.

Personligen tror jag på en kombination av tidiga imp-across för att få fram par och avslutande lagtävling för att skapa laget. Observationscykeln bör avslutas med en lång (200+ brickor) lagtävling med 4-6 lag (A-par+ev framgångsrika B-par). Till laget för det "Stora Mästerskapet" tas det segrande laget samt ett par som kaptenen tar ut (inte bara observationstävlingars resultat är intressanta). Ett villkor är att båda paren i det vinnande laget måste uppnå en viss plusnivå i imp-across under sista tävlingen. En sådan OBS-3 som vi spelade i år är lika bra som en lång lagtävling.

Man kan också lägga in en match mellan segrarlaget från OBS-tävlingarna och ett uttaget kassalag där segrarna är klara och tredjeparet tas ur förlorarna.

Det stora problemet återstår, hur viktas resultat från inhemska och internationella tävlingar in i bedömningarna? Jag har ingen lösning men landslagsrankingen kanske är det enda bedömningssättet.

I slutändan tycker jag kaptenen/UK måste få välja metod själv, och det viktiga är:
•	Alla förutsättningar kommuniceras till spelarna.
•	Resultat i andra tävlingar än OBS beaktas. Fokus bör vara minst ett år.

TORBJÖRN OCH KRISTER

Vi håller helt med om att det lag som kan antas prestera bäst skall också bli uttagna. Hänsyn måste tas till lagsammansättningen. Hur man vill sätta ihop laget är en intressant fråga. Det kanske inte är givet att de tre par som presterat bäst resultat skall tas ut. Alla spelare i laget har  samma uppgift. Det är dock önskvärt att i vissa stunder skapa svingar. Det som åstadkommer svingar är i första hand metoderna. Kanske finns det fler faktorer. Hursomhelst kan man inte strikt gå efter ranking utan andra faktorer påverkar laguttagningen.

H STRÄÄF

Kaptenens uppgift är att se till att vi har bästa möjliga landslag i de stora tävlingarna, dvs EM/Bermuda Bowl/OS. Övriga tävlingar skall ses som träningstillfällen och möjligheter att trygga återväxten genom att ge mindre rutinerade par chansen att möta internationellt motstånd.

Hur vet man då vad som är "bästa möjliga landslag"? Har vi några objektiva mätmetoder som kan avgöra detta åt oss? De tänkbara kandidaterna är

mästarpoäng
SBF's ranking
landslagsrankingen
någon slags matematisk sammanvägning av resultat i utvalda tävlingar, 
vilket ju egentligen är en variant av landslagsrankingen.
en uttagningstävling där de tre bästa paren tas ut till landslaget, vilket kan ses som ett extremfall där att man väger samman resultatet från en enda tävling,

Det som talar för att använda mästarpoäng är att systemet faktiskt omfattar alla tävlingar, men vad som inte är bra är att det är ackumulerade resultat sedan den grå forntiden. Jag tror att vi alla är överens om att även om Morath-Nilsson, Nilsland-Gullberg och Jansson-Göthe är ett slagkraftigt landslag, så är det inte det starkaste vi kan ställa upp med.

SBF's egen ranking fungerar lite bättre, eftersom den bara har med de senaste två årens resultat, men fortfarande baseras på rätt så många tävlingar (18 st tror jag). En landslagsuttagning baserat på denna ranking skulle ge oss ett lag bestående av Eriksson-Nilsson, Becklén-Morath och Nyström-Sundelin, vilket fortfarande är ett vasst landslag men inte det bästa vi kan ställa upp med.

Båda dessa system syftar dessutom till att jämföra olika spelare sinsemellan, inte olika par. Jag tror inte någon vill hävda att ett pars spelstyrka är summan av individernas spelstyrka, eftersom bridge är ett parspel där samspelthet och harmoni är av yttersta vikt.

Landslagsrankingen baseras på ungefär lika lång historik som SBF's ranking men har den fördelen att den rankar par och inte spelare, samt att den ger kaptenen möjlighet att väga in kvaliteten på startfältet i de olika tävlingarna för att på så vis få en mer rättvisande ranking. Den har dock några nackdelar.

Bedömningsunderlaget är litet. Det är inte många tävlingar som ligger till grund för rankingtalet.
Vi är fortfarande utelämnade till arrangörernas godtycke. Om de inte kan eller inte vill räkna ut en IAF-score så räknas den tävlingen inte med, vilket är till nackdel för par som har lyckats bra och till fördel för de par som har misslyckats. Det finns heller inget internationellt rankingsystem som gör det möjligt att väga in utländska tävlingar, tävlingar som oftast är intressantare för 
lagkaptenen än t.ex. Västerås IAF-tävling. Ett annat problem ligger på det matematiska planet. Det är inte lätt att hitta balansen i de matematiska formlerna för rankingen så att rankingtalen 
konvergerar lagom snabbt mot de riktiga värdena för respektive par, samtidigt som formlerna inte får vara så känsliga att ett enstaka bra eller dåligt resultat påverkar rankingtalet alltför mycket.

Det går att hitta på andra varianter där man matematiskt väger samman resultat från olika tävlingar, men de kommer att ha liknande brister.

I vissa debattinlägg dras paralleller med schackets rankingsystemm och med golfens uttagning till Ryder Cup. Jag tycker inte att dessa jämförelser är riktiga, Schacket har ett rankingsystem där alla tävlingar där man spelar partier med lång betänketid ingår. Bedömingsunderlaget blir därför betydligt större än det vi har. Jag tror också att schackets system ser ungefär likadant ut över hela världen, åtminstone är det svenska systemet harmoniserat med det internationella, vilket gör att internationella tävlingar kommer med. Vad gäller golfens uttagning till Ryder Cup så är även där bedömningsunderlaget betydligt större. Proffsgolfarna spelar än hård tävling över fyra dagar i stor sett varje vecka. Om vi hade OBS-tävlingar varje veckoslut året om skulle jag tillmäta rankingen större betydelse än idag.

Att ta ut ett landslag baserat på resultatet i en enda tävling är i mitt tycke det sämsta alternativet. Om man ute i arbetslivet skulle sätta lön baserat på individens prestation under en specifik vecka av årets 52 veckor, så skulle man snabbt få både fackföreningar och arbetsdomstol på sig. Resultatet skulle också bli att personalen lämnade företaget snabbare 
än man hinner säga supercalafragalisticexpialodocious.. [Detta är ur Mary Poppins. Red]

Min slutsats är att det idag inte finns något objektivt system som mäter den relativa spelstyrkan tillräckligt bra. Vi måste få ett system där fler/alla tävlingar ingår, och främst då de internationella tävlingarna, innan vi kan använda det som enda grund för uttagning av ett landslag. Vi måste alltså ha en "diktatorisk" kapten som har full frihet att välja ut de par har tror utgör det bästa landslaget. Dock är det så att ju bättre våra objektiva mätvärden blir, desto större vikt måste han lägga vid dem när han gör sitt urval.

Det finns också andra skäl till att kapten bör ha en större frihet. Skillnaden i spelstyrka mellan de bästa paren är kanske inte alltid så stor. Kaptenen måste då ha frihet att komponera ett lag som t.ex. innehåller par som kan röra om i grytan och skapa omsättning vid ett underläge i en cup-match (IMP-vispar) resp. par som är bra på att bevaka en ledning (bra målvakter). Kaptenen bör också se till att han har par som kan krossa sämre lag (mumiebankare), resp. par som de bättre lagen har respekt för. Det finns säkerligen många andra liknande aspekter som kaptenen har 
att ta hänsyn till. Om man skall göra en jämförelse med t.ex. ishockey eller fotboll så finns det ingen förbundskapten som skulle vilja ha ett lag med sex stycken Peter Forsberg eller elva stycken Diego Maradona.

En uttagning i lagform skulle på motsvarande sätt delvis bakbinda kaptenen. Han skulle inte heller då ha möjligheten att ta ut det lag han tror har bäst möjlighet att lyckas i de stora tävlingarna.

Jag tycker alltså att Daniels resonemang kring landslagsuttagningar är riktiga och hoppas det inte blir alltför stora ändringar på denna front, åtminstone inte utan att Jan lyckas övertyga mig om att jag har fel i ovanstående resonemang

MÅRTEN

Jag tycker att det är bra med observationstävlingar och att landslagskaptenen inte är bunden av dess resultat utan styrs av resultaten under hela säsongen.

I övrigt tror jag inte att det finns något perfekt upplägg av observationstävlingarna och att man kanske just därför ska byta spelupplägg då och då.

PETER + FREDRIK

Vi anser att de par som har skött sig bäst under året, då i första hand i det tävlingar som verkligen har internationell styrka, borde bli uttagna.

OBS tävlingarna borde vara av mindre betydelse.

Att ta ut ett helt lag på gamla meriter är nog inte så lyckat, men man måste så klart kunna ta ut par som haft en mindre lyckad säsong men som kaptenen vet håller en väldigt hög klass, annars tycker vi att idén med Sveriges system försvinner lite

Vi tycker också att kaptenen ska sätta ihop ett lag som han tror fungerar bra som ett LAG , tror att detta är väldigt viktigt, detta är nog inga större problem i just Sverige, men finns det par som verkligen inte går ihop bör dem inte tas ut i samma landslag.

PO OCH JOPPE

1. Det är inte alls säkert att UK är mest lämpad att även iklä sig kaptensrollen. Visserligen bör UK känna till hur spelarna fungerar internationellt och under press - den kunskapen är en mycket viktig när han ska välja ut ett lag - men man kan skaffa den på andra sätt.

Vi skiljer alltså nedan på kapten och UK. De/n senare har uttagningsansvaret

UK bör stimulera satsande par, föreslå kombinationer när dom andra tar slut, vara vaken för att föreslå även tidigare - men ytterst varsam!!

2. UK bör INTE presentera en sk ranking som okommenterad publiceras som kvalitetsbetyg på kandidaterna så länge den bara innehåller vissa svenska tävlingar. Om den ska finnas (kul i och för sig) måste tillkomma en skattning av andra tävlingar av hög kaliber där någon deltagit.  
Det kan t.ex. idag löna sig för den som fått ett tidigt bra resultat att undvika spel i görligaste mån.

3. Den bästa formen är förstås att analysera "för hand" åtminstone sk A-pars insatser. Tyvärr krävs resurser och underlag för detta, men det är det enda riktigt bra sättet. Man behöver veta vad som hänt vid bordet för att kunna bilda sig en bra uppfattning om hur någon skött sig. Det räcker inte med IAF. Men vi vet ju alla hur mycket möda man behöver lägga ner trots att man varit med själv och vet varje bud, varje utspel etc så kanske är det utopiskt (om vi inte kan få in rejäla sponsorer).

4. Om man behåller grupperingen i A- och B-par så bör förutsättningen vara sådan att A-par kan bli uttagna till "huvudlandslag". B-par måste göra regelbundna goda insatser för att flyttas upp. B-par kan - och bör - tas ut till andra tävlingar och  kanske till NM. 
Upp och nedflyttning bör inte ske så snart  någon har ett eller två bra eller dåliga resultat - det bör vara en trögare process.

5. OBStävlingar bör ha minst en kvalomgång där A-par och B-par inte behöver delta. Med undantag för nya konstellationer som definitivt bör spela. Det kan gärna vara priser i sådan kvaltävling.

6. Information om vad som gäller; par bör kunna få svar på förfrågan om sina möjligheter, inte aktuell såvida inte synnerliga resultat uppnås, god chans om ständigt bland de 4-5 bästa, dvs ungefär vilket härad man finns i. Ett besked kan vara: just nu är ni ett av 8 aktuella par, nånstans i mitten men det är mycket jämnt.

7. Om UK bestämt sig för ett eller två par men är osäker om resten kan/bör han samråda med dem han bestämt sig för. 

Till sist svar på dina direkta frågor:

8. UK tar ut laget. Det fanns en form som tillämpades när en matematiker var UK+kapten och en enda uttagningstävling spelades: Den som kom x poäng före fyran var klar för laget. Den som placerade sig inom x poäng från trean var valbar för UK. X bestämdes med någon statistisk övertygelse som grund. 
(Ex: Om X= 16 och resultatet blir 
1.  A   225,  2.  B   215,   3.  C  212,  4. D  206   5.  E  200  6.  F 197   7.  G  195
så tas A ut automatiskt, B,C,D,E,F är uttagningsbara. Samråd med A.)
	
Om rankingsystemet inkluderade alla tävlingar och "rutin", "laganda"  etc. då kunde det kanske användas för en dylik metod, men nu är det knappast lämpligt.
 
9. Ebenii syn på uttagningsmetoder, dvs mycket direkt relation mellan vem som vinner en eller två hemmatävlingar och vem som tas ut, den delar vi INTE. Vi tror inte att hemmaresultat har samma värde som resultat med andra förutsättningar, mot ovana metoder okända - och kända... - spelare, annan mat, annat klimat, andra språk, tvåveckors mental press.
Ja, men dom måste ju få chansen nån gång säger Ebenius... Ja, hjälp dom komma ut och tjäna sina sporrar i andra tävlingar först.

10. Kaptenen ska ha rättighet att ta ut de par han tror är rätt. Han ska INTE vara hårt bunden av den senaste tävlingen.

11 Om det däremot arrangeras en uttagning i lagform ska man ta ut vinnarna, inte byta ut något par. Lag om 4 är en klart möjlig form. Samråd om tredje par.