SCENARIO 14 – OKTOBER 1999

Oktobers scenario blir lite annorlunda. I Rimforsa föreslog Mårten att vi alla skulle ta och stressa upp oss innan vi begav oss till klubben en vanlig kväll för att se om och hur vi kunde klara av att stressa ner. 

Det här scenariot blir lätt lite löjligt. Det krävs att man verkligen anstränger sig för att det ska bli något av det. Emellertid hade ingen någon invändning mot det i Rimforsa så vi gör ett prov.

Hur ni ska stressa ”upp” har jag inga generalknep för. Ett sätt är väl att försöka komma 1 minut för sent (hoppas TL har förståelse för er ursäkt – hänvisa till mig). Men förmodligen är det bra om man är stressad redan på jobbet.

Vad ni ska rapportera är således hur ni gjorde för att stressa ner och hur ni tyckte det fungerade.

-------- 

Ja, det var ju inte så lätt att artificiellt konstruera en situation där man var stressad. Men många intressanta synpunkter har ändå kommit in, tycker jag. Tack ska ni ha.

Och nu över till de insända synpunkterna.

-------------------------- 

Jag testade förra onsdagen att komma extra stressad till bridgen. Jag lade lite extra jobb efter arbetstidens slut och gick in och härjade med en dator som användes under en läkarmottagning. Och se, allt pajade och läkarmottagningen fick flytta till ett annat rum medan jag redde ut eländet. 
Vi mötte Mårtens lag i ren final och vann med 25-5! 

Jag tog några djupa andetag och gick in. Det är mitt normala sätt att förbereda mig. 
Tommy

----- 

Nu har jag gjort mitt bästa för att försöka leva upp till oktoberscenariot. Tyvärr har det visat sig att jag aldrig är stressad och borde därför få 2,5% på kamratbarron för att inte ha möjligheter att utföra uppdraget;-)
Tomas B

--- 
Bad luck Thomas, det blir inget plus för det…/DA

----

Stresstålighet är mycket individuell och lämpar sig knappast för redovisning parvis.

Jag verkar tåla både dåliga resultat, attackbenägna partners och sena ankomster (rusning från squashen = 4-5 minuters sen ankomst regelbundet på måndagar har gett god träning. Tyvärr spelar vi ju nu på onsdagar så träningen uteblir).
Jag gör inget speciellt utom att ta ett par djupa andetag, sträcka lite på armar och axlar, och sen köra igång. Det tar 5-10 sekunder.

PO

----- 

Hej Daniel!
För min del har det varit omöjligt att känna någon stress/press hittills i höstens liga eftersom det inte har gällt något (kvalspel, nästan alla lag vidare). Vi ser i första hand ligaspel som ren träning
(kvalitet-/mängd-träning beroende på motstånd). De gånger jag känt mig stressad brukar det dock hjälpa att diskutera något icke bridgerelaterat (socialt/praktiskt) innan spelet börjar. Dessutom släpper alltid all nervositet/stress automatiskt när väl spelet kommit igång (ungefär tredje budronden bricka 1). Dessutom har Peo en lugnande inverkan eftersom han inte påverkas av yttre faktorer (det är som att hälla vatten på en gås :-).)

Johan S

----- 

Magnus kommer alltid sent till bordet eftersom han skall röka eller gå på toa, men han tar det alltid coolt. Själv så vill jag alltid vara i tid men om jag skulle vara stressad så försöker jag bara att ta det lugnt någon bricka. Bjuda och spela lite långsammare än normalt.

Peter F

---- 

Jag har inte gjort några medvetna försök att stressa upp mig eller varva ner.

Noteras kan bara att under veckan före obs-1 stressade jag väldigt mycket på jobbet. Gjorde inga medvetna försök att koppla bort jobbet, det brukar gå av sig själv.

Lars A

------- 

Torsdagen den 21 oktober anlände jag till klubben fem minuter efter tiden för spelstart. Budgetarbetet på jobbet hade dragit ut på tiden, och dessutom var jag hänvisad till att cykla till spellokalen, så pulsen var rätt så hög. Jag upptäckte genast en fördel med att komma sent. Alla brickorna var färdigblandade! Samtidigt som jag sorterade korten, så ögnade jag snabbt igenom motståndarnas deklaration. Som tur var så hade de inga konstigheter som krävde diskussioner.
 
Första brickan var en tämligen ointressant högfärgsutgång, men den andra var desto intressantare. Fi hamnade i ett svårbedömt 2N-kontrakt. Försvarsspelet gav oss möjligheter att göra det svårt för spelföraren, men hon lyckades klara alla blindskär med två trick som följd. Brickan var så pass intressant att när den var slut så hade jag glömt allt om budget och andra jobbrelaterade saker och var helt fokuserad på bridgen.
 
Jag har normalt sett inte så svårt att ställa om från jobb till bridge och så var det inte heller vid detta tillfället. Efter två brickor var koncentrationen på rätt nivå.
 
Håkan Strääf

----- 

Oktober-scenariot klarade jag av redan innan Rimforsa - kanske var det jag som fick Mårten att föreslå något dylikt. Ger det extra plus att uträtta saker innan de ens är påtänkta? 

En onsdag pratade jag med min chef så länge att det blev bråttom till klubben. Han skjutsade mig till pendeltåget, men det blev i Sollentuna i stället för Barkarby, och på den linjen kan jag inga tågtider. Det visade sig att jag just missat ett tåg, så jag kom till Karlberg 18.28 och drygt 5 minuter för sent till klubben. 

Hur gör jag för att stressa ned i en sådan situation? Jag kan inte säga att det inträffar så ofta att jag har några fasta rutiner på området. Jag antar att det gäller att koncentrera sig på uppgiften (ge andhämtningen tid att lugna sig) och inte hoppa över de vanliga förberedelserna, som t ex att studera motståndarnas deklaration och diskutera eventuella försvar med partnern. Jag brukar inte ha koncentrationsproblem, så jag kan inte säga att det är särskilt svårt. 

Anders M

--- 

Jag har under många år suttit med i bridgeklubben S:t Eriks styrelse. En vanlig ligakväll kommer de allra flesta styrelsemedlemmar minst en halvtimme innan spelstart beredda att ta tag i vad som kan dyka upp. En naturlig följd blir att man får mycket att göra och blir lite sen till bordet. (Man kan tex missa blandningen.) I början blev det då mycket man skulle hinna med i halvtid och kanske skulle man få tid som träkarl? Det tog inte lång tid som styrelseledamot innan jag märkte att jag ofta lirade de första brickorna med huvudet under armen.

Jag bytte då strategi så att när korten till första brickan togs ut så koncentrerade jag mig helt på spelet. Jag fick inte gå iväg som träkarl! Jag hade inget att fixa i halvtid! Efter ett tag så lyckades jag med att släppa allt annat. Då märkte jag lustigt nog att partnern ofta var irriterad och lirade mindre bra på de första brickorna.

Jag tror detta är ett underskattat fenomen att partnern börjar undra om du har glömt bort spelet? Kommer han för sent, inte alls, får ni straffpoäng? Partnern hinner inte heller berätta om sin fantastiska nya konvention. Inte heller får han skryta med sin vackra spelföring på OK-bridgen. Kort sagt du får spela kvällen med en irriterad och besviken partner. I alla fall innan din charm och ditt bridgespel har hunnit få honom på gott humör igen.

Jag har numera insett att det krävs att man släpper allt runtomkring åtminstone fem minuter innan spelstart för att både jag och partnern ska kunna spela bra.

Mårten

----- 

Jag har svårt att skapa en artificiell uppstressning till en match. Det närmaste jag kommit är frukoststressen på söndagen i allsvenskan omgång 2. Det gick åt helvete efteråt, men det kan ha berott på avsaknad av promenad (och kanske en mental övning). I ett ostressat läge (obs 1) gick jag på lördag lunch in och lade mig på toalettgolvet (på en medhavd handduk) och körde en egen variant av avslappningsövning i 10 minuter. Jag kände mig därefter fräsch och spelade förhållandevis bra resten av dagen. 

Johan E

----- 

Jag har tyvärr väldigt lite att säga om oktober scenariot.
Det har faktiskt hänt ett par gånger att jag kommit ganska sent till spelbordet när jag haft ett professionellt engagemang (dock aldrig för sent) och då har jag känt mig stressad under taxiresan till spelplatsen. Dock så försvinner den känslan omedelbart när jag väl är på plats. Så känslor jag haft innan spelet tror jag påverkar mitt spel väldigt lite. Däremot vet jag från när jag arbetade heltid att jag spelade sämre under en kvällsmatch efter jobbet. Dock har jag ej märkt samma tendens om jag tex spelar 4 halvlekar bridge under samma dag.

Björn F

---- 

Vad gäller att stressa upp eller ner har Stall Dieden som målsättning att när det gäller exempelvis landslagsuttagningar och andra tävlingar som går långt ifrån Skåne försöka vara på plats en eller helst två dagar innan (är självfallet en ekonomisk sak men framförallt Magnus och jag har ofta åkt på torsdagen till Stockholm). Fördelen är att du byter miljö, du får möjlighet att i lugn och ro gå igenom systemet och sakta men säkert bygger du upp din koncentration.
Därmed är du stark ja till och med mycket stark att klara stressade situationer under den kommande tävlingen.

När det gäller resor inom 40 mil åker vi i mycket god tid så att vi hinner rasta, äta och checka in på hotellet. Systemläsning i avspänd miljö kvällen innan. 

Kvällsmatcher efter jobbet är ett problem. Har du haft en stressad dag blir spelet lidande - detta är ofrånkomligt därför dagens arbete är långt mer stressande än det var för bara 15 år sedan.
En viktig sak är emellertid att vara i spellokalen i mycket god tid innan spelet börjar - hjälper till att höja koncentrationen. Vid kvällsspel är det bättre att äta en stadig lunch och stå över mat strax innan spelet (detta kan ge stress och magen får inte vila). 

Detta gäller även när du spela helgtävlingar - personligen är jag i matsalen ca två timmar innan spelet börjar för att ha en lugn morgon, läsa tidningar och framförallt låta maten slinka ner så att magen får ro.  

Ta gärna en promenad innan spelet.

Detta betyder att du måste lägga dig i god tid kvällen innan och här har du en förklaring varför du sällan ser mig i baren på lördagskvällen som exempelvis denna helg. Skall man spela professionell bridge är ordentliga förberedelse ett måste.

Göran G

---- 

Vad gäller det oktobers scenario, så har jag inte haft möjlighet att genomföra det experiment som föreslogs. De tävlingar jag spelat har varit SM/DM-lag och allsvenskan, vilka inte lämpar sig för "stress"-experiment. I övrigt har jag försökt återhämta mig från den influensa som jag ådrog mig.

Vad jag däremot kan göra är att försöka beskriva hur jag gör när en situation som denna uppstår. Det första är att sluta tänka på att jag är sen eller har haft någon omtumlande upplevelse innan spelet. Detta gör jag bäst genom att köpa en kopp kaffe/läsk eller ta ett glas vatten. Vad jag sedan gör är att jag försöker "avnjuta" denna dryck (precis som om den skulle vara av ädlare form) och inte tänka på annat än att smaka. Detta brukar jag göra vid bordet, utan att bry mig om motståndarna (och partnern). Efter att detta är genomfört tänker jag för mig själv: "Nu ska det bli trevligt att spela.". Därefter tar jag upp korten ur brickan (utan att titta på dem) som klartecken till mig själv (och partnern) att nu är jag på plats i lokalen, för att börja spela.

Det brukar vara när detta är genomfört som partnern påpekar eventuella försvar mot fiendens konstigheter.

Jag antar att man kan tillämpa samma typ av metod på många olika sätt. Det handlar om komponenter som "njuta av kaffe" för att stänga ute omvärlden och samla sig, samt att ha en etablerad rutin vid bordet för att göra sig klar till att spela bridge (Det är inte långt till att tänka på "trefinger-metoden" där denna är triggern till att slappna av.)

Det som kanske är viktigast är att partnern vet vad man håller på med och kan hantera motståndarna och deras frågor under denna period, samt att han/hon inte själv blir ett störande moment.

Detta var kortfattat hur jag försöker stressa av för att sedan samla mig inför en spelkväll.
Olof B

---- 

Jag har inte spelat något mer än de helgtävlingar som varit inbokade sedan tidigare
och därför inte kunnat träna stress-modellen.

Min metod skulle vara att andas lugnt, slappna av (framförallt axelpartiet) och att vid
första, bästa tillfälle lämna bordet och gå på toaletten och "blaska" av mig i kallt vatten.

Ulf N

----- 

Jag är alltid först på klubben när något skall spelas, likaså vill ju jag vara 15-20 minuter före i spellokalen för att mentalt förbereda mig vid större mästerskap. Jag vill inte prata bridge eller umgås med någon i det läget. Bara vara själv och ställa in mig på att spela. Detta gäller även på klubben, eller oavsett var. Den mentala förberedelsen är alltid viktig.

Mats N 

------

I DN den 16 oktober kunde man läsa om hur man tar hand om stress. Där gav man knepet

”tala långsamt, rör dig långsamt, gör allting långsamt. Då tror kroppen att du är lugn.”

Daniel