SCENARIO 13 – GLÖMMA DÅLIGA BRICKOR

Hur bär man sig åt för att glömma dåliga brickor?
Hur gör du och din partner? Har ni talat med varandra om detta? 

Känner ni till någon annan som har en bra metod eller som överhuvudtaget verkar vara bra på detta och som det därför kan vara lönt att fråga hur han/hon beter sig?

Era svar presenteras i den ordning de skickats in.

-------------------

Kul fråga det här med att glömma dåliga brickor.

Jag tror att det var med några gubbar från Hägersten som vi bestämde följande;

Gör man fel (oavsett om det var rätt tänkt) så säger man sorry. Tanken är att partnern då kan trösta istället för att skälla (vilket annars i sin tur leder till motanklagelser).

För en tid sedan hade jag en partner som skällde på motståndarna när jag gjorde något dumt misstag. Metoden är kanske inte att rekommendera, men djäkligt behaglig när man är den
felande.

Hustrun och jag bestämde igår att i efteranalysen pratar man bara om sina egna
misstag och partnerns bra brickor.  Snacka mysklubb...

Lars Goldberg

----------------------

Hur bär man sig åt för att glömma dåliga brickor?

Jag tycker att problemet kan delas upp i fyra kategorier.

Vi hade ingen inverkan på resultatet. (motståndarna är rötgubbar).
Detta har genom åren varit en stor irritationskälla. Med mycket möda har jag lärt mig att helt bortse från detta. Oftast kommer det tillbaka inom några få brickor.

Man har helt själv åstadkommit det dåliga resultatet.
Tungt. Oftast lämnar jag bordet en liten stund. Hämtar något att dricka, byter snus eller går på toaletten. Detta gör jag även när något extremt bra hänt. Detta för att även då kan jag behöva lugna ner mig.

Partnern har på egen hand åstadkommit det dåliga resultatet.
Sällsynt. Jag påverkas själv mycket lite av detta. Normalt sett pratar jag inte om det. Försöker i stället prata om något annat, för att få partnern att tänka på annat.

Vi har med gemensam inverkan skapat det dåliga resultatet.
Tungt. Oftast behöver något kortfattat sägas så att inte missförståndet riskerar att upprepas. Detta måste hållas kort, därför går jag aldrig i försvarsställning och förklarar, argumenterar…….

Därefter lämnar jag ofta bordet en liten stund. Hämtar något att dricka, byter snus eller går på toaletten. 

Hur gör du och din partner? Har ni talat med varandra om detta? 

Vi har talat lite grann om det. Olof har inga trix som han systematiskt använder. Någon enstaka gång har han lämnat bordet.

Andra metoder

En metod att ta hand om "fel" kan vara att hitta något komiskt att avleda med. Något som får en att skratta och glömma. 

GURKA-metoden

I en SM-lagbarometer spelade Magnus Berg och jag med –"O’, jag som tänkte gurka". En kommentar som tog loven av den dåliga känslan. I stället skrattade man åt felet/kommentaren och gick vidare till nästa bricka. (Det var första SM-tecknet).

Kommentaren kommer från en av Magnus gamla jobbarkompisar. En fanjunkare som var något av ett original. På fikat hade det inte funnits några smörgåsar med ost och gurka, bara med ost och paprika. Fanjunkarn som nästan aldrig sa något över huvud taget, tittade på utbudet och utbrast uppgivet – "O’ jag som tänkte gurka".

PUCKO-metoden

Under SM-veckan 97 uppfanns en annan metod att ta loven av dåligheter. Efter att ha blivit utslagna med 3 imp, av Örebridgen, i Chairmans cup inhandlades två flaskor Pucko. Janne och Håkan tvingades dricka dessa (Håkan gillade det !!!). Därefter togs etiketterna bort och sattes på baksidan av deklarationerna. Vid bordet behövde Janne eller Håkan sedan bara vinkla upp baksidan mot partnern när han tyckte att …… 

Det utvecklades sedan till sin fulländning. Håkan kunde till exempel bara i förbifarten fråga: - "Var tog våra deklarationer vägen?".

De kunde också nyansera "puckandet". Genom att: snegla mot deklarationen, fingra på den, vinkla upp den lite grann eller fläkta sig med den.

Spelet blev genast bättre och i slutet av veckan spelade Janne och Håkan kanonbra.

"Glada miner spelar bäst". 

Mats Sjöberg

----------

Att glömma dåliga brickor är väldigt svårt, men jag brukar försöka skämta bort dom. Att intala sig att man är bäst och att det bara var ett olycksfall i arbetet. Lindqvist säger att de inte påverkar honom alls. Jag tror det är väldigt viktigt att man försöker hälla självförtroendet
uppe när man gjort något dumt, och verkligen peppa sig själv.

Vi brukar diskutera de dåliga brickorna efteråt rätt mycket. (Om man kunde gjort något åt dem).

Peter Fredin

--------

Själv har jag inga lösningar eller förslag som är nya eller speciellt bra. Däremot skall jag försöka använda Uffes metoder med att räkna andetag eller rabbla sitsar eller nedräkning. Därför skall de bli intressant att se hur andra spelare gör.

Magnus Eriksson

--------

Andning som mental träning

Som hjälp för att upprätthålla koncentration och fokus kan man med fördel använda sin egen andning. Det är bra att till en början utanför bridgebordet träna lite, t ex i sängen innan man somnar eller under en promenad till arbetet. Grunden är följande: andas in med "hela kroppen", dvs mage och nederdelen av bålen (och inte bara den ytliga bröstkorgsandningen) och andas sedan ut och börja räkna på 1 (under utandningen). Andas in igen och ut (räkna 2 på utandningen). Försök att andas genom näsan med munnen stängd och att bara fokusera på andningen.

Detta är mycket svårare än vad det verkar. I början kommer man bara till 2-3 innan någon tanke flyger förbi. Låt den komma och låt den försvinna och börja om från början på 1 igen. Efter ett tag stärks koncentration och man kommer längre och längre utan att störas. Räkna 1-9 och börja sedan om igen. Försök att göra först 1 set och sedan 2,3,4 set etc.

Detta kommer att hjälpa såväl aktiv koncentration som passiv. Att sedan andas/räkna mellan varje giv, när man är träkarl eller mellan avslutad budg. och påbörjat spel/motspel höjer skärpan avsevärt och trycker efter ett tag bort alla gamla negativa tankar.

Man bör sträva efter ett jämnt andningsförlopp, där in/utandning inte stannar upp emellan utan mjukt fortsätter (aldrig hålla andan).

Det finns tre basandningar:
a) lång inandning - kort utandning
b) kort inandning- lång utandning
c) lika lång in/utandning

Kort sagt är a) energigivande (ger extra syre), b) avslappnande (hjälper föra
bort slaggprodukter) och c) neutralt (balanserad)

Vid ovanstående övning bör man eftersträva c).

Är man trött gäller a) och behöver man varva ned ( t ex efter en dålig bricka)
är det b) som man gör.

Ulf Nilsson

PS. Detta är en grundläggande mental övning från Kina (Taoism/inre Qigong) vid
meditation mm som även förekommer i andra kulturer/länder.

------------- 

Har ingen patentmetod. Enda jag gör är lite flummigt, försöker att undvika tänka negativt. "En bricka är ju inte tillräckligt för att vinna en match". "Kan inte spela om gamla brickor". Det är oftast bra för partner att be om ursäkt eller liknande när man vet att något hänt.

Har pratat lite om det med Tommy men vi har inga patentmetoder.

Lars Andersson

----------

Vi försöker att inte diskutera ett dåligt resultat precis när det inträffat. Dels är man känslomässigt engagerad, dels kanske inte den första analysen är korrekt heller.

Att spela brickorna två gånger kan inte var nyttigt om man inte har mental superkondis.
Det gäller att fokusera på nästa bricka- att inte tappa koncentrationen är A och O.

För mig och Anders funkar detta bra när det ”gäller”. Tyvärr mindre bra på småtävlingar, typ silvertävlingar eller DM matcher.

Efteråt när man spelat färdigt eller i pausen mellan halvlekarna kan vi ta upp aktuellt problem om det är av intresse. Hjärnisar ska överhuvudtaget inte kommenteras, varken nu eller senare.

Har det med systemet att göra försöker vi att dokumentera det så snabbt som möjligt

Det är alltid svårt att handskas med dåliga brickor, men det beror lite på hur det gått tidigare i, matchen. Man får ju inte glömma att man spelar tillsammans med dom ”näst bästa” i lokalen, och att de är kapabla till bra resultat.

Om man har haft några bra brickor innan kan man försöka att tänka på dessa för att kanna sig bättre till mods. Har man inte haft några bra brickor får man försöka att se framåt, det kan ju trots allt hända en hel del i bridge. Vi spelar aggressivt med några konventionella öppningsbud . Man kan ju hoppas att det dyker upp, och ger oss en positiv sving.

Toalettricket, som Anders skriver om får man ta till om inget annat hjälper, eller om partnern/jag själv har gjort bort sig å det grövsta.

Krister Ahlesved

--------- 

Vi är ganska ense om att det har med fokusering att göra. Har man en "bra" dag är det lättare att fokusera på nästa bricka än om man har en dålig dag. Det är också en stor skillnad mellan en dålig bricka som beror på egna misstag och en dålig bricka som beror på fi:s tur eller skicklighet. 

Tjolpe tror att hans ålder/rutin gör det något enklare att förtränga egna misstag även om det är hemskt att sitta där och skämmas. Fi:s tur eller skicklighet har han lärt sig att ignorera. 
I mitt eget fall ställer jag väldigt höga krav på mig själv. Jag kan bli näst intill chockad om jag är riktigt fokuserad och trots det gör grova misstag. I de fallen gör jag mitt bästa för att försöka förtränga misstagen även om jag inte alltid lyckas. Det är något jag behöver öva på. 
För att vinna i största allmänhet har jag ett knep som går ut på att "tycka illa" om fi. De gånger jag lyckas frammana denna känsla gör en dålig bricka bara att jag tycker mer illa om fi. Inte sagt att det är bra med dåliga brickor men i sådana fall hjälper det mig att fokusera mer på att vinna. 

> Hur gör du och din partner? Har ni talat med varandra om detta? 
Vi tycker båda att vi har bra "sittmuskler". Ju längre halvlek desto bättre. Dessutom gör ju långa halvlekar att man kommer in i matchen och därmed kämpar mer och mer. Ju mer kämpaglöd som har frammanats desto "lättare" är det att ignorera en dålig bricka. 
Mycket är en fråga om självförtroende. Eftersom vi tycker att vi har bra sittmuskler kan vi ta motgångar i början av en lång halvlek då vi tror att musklerna med tiden ska inbringa poäng. 
Självförtroendefrågan är ju också intressant. Jag har naturligtvis några bogeyspelare i Sverige som bara behöver komma till bordet för att koncentration och fokus ska försämras. I de fallen är det naturligtvis mycket viktigt att fokusera extra mycket och försöka ignorera tidigare bakslag. 
Vi tycker inte om att bli "daltade" med. "Kom igen, partner" eller "Glöm det" är inte någon idé. Tjolpe har en idé om hur man skulle kunna få partnern att gå vidare med hjälp av något slags kodspråk eller någon speciell gest. Jag har hört om andra som använder sig av något sådant även om vi inte har kommit någon vart i diskussionen. 

> Känner ni till någon annan som har en bra metod eller som överhuvudtaget 
> verkar vara bra på detta och som det därför kan vara lönt att fråga hur 
> han/hon beter sig? 
Vi har inte kontrollerat med någon annan. Tjolpe anser att det i sådana här frågor är svårt att söka hjälp hos någon annan och att det inte finns några patentlösningar. Jag är inte särskilt öppen när det gäller problem av alla de sorter. Jag är dessutom mycket dålig förlorare. När något dåligt händer mig - en förlust i en match eller en dålig bricka - söker jag alltid svaret inom mig. Då är det bäst att ingen pratar med mig.

Tomas Brenning och Tjolpe Flodqvist

---------

Det finns olika orsaker till en dålig bricka.

1.	Motståndarna har gjort något bra eller har haft en j-a röta. 
Detta påverkar mig inte i någon större utsträckning. Det hör till spelet och det var inget jag kunde påverka.

2.	Vi har haft ett missförstånd i budgivningen. 
Nu gäller det att snabbt komma överens om vad som gäller under resten av matchen. Vi försöker undvika en diskussion, utan en av oss säger "Under resten av matchen spelar vi så här." Genom att tydliggöra att vi båda är medvetna om att det är ett missförstånd, och att det inte kommer att upprepas, så har den största källan till irritation och koncentrationshinder undanröjts. Det går bra att fokusera på nästa bricka.

3.	Vi har haft ett missförstånd i försvaret. 
Även här gäller det att snabbt reda ut om vi behöver bestämma något som skall gälla under resten av matchen.

4.	Jag har själv gjort något dumt i budgivning eller spel, och förorsakat den dåliga brickan
Det svåra här är att jag vill reda ut var jag tänkte fel. Jag tar extra tid på mig att stoppa in korten på den aktuella brickan, skriva ned resultatet på protokollet, och plocka fram korten på nästa 
bricka. Den tiden brukar räcka. Vet jag bara var det blev fel, så kan jag rätt så lätt släppa brickan och koncentrera mig på nästa.

5.	Partnern har gjort något dumt i budgivning eller spel, och förorsakat den dåliga brickan
De gånger jag själv blir påverkad av partnerns fel är de gånger jag tycker att han gjort något riktigt korkat. Jag kommer dock snart på rätt spår igen när jag inser att partnern är en smart person och säkert goda skäl för att göra det han gjorde. Nästa fråga som dyker upp i huvudet är om jag kunde ha gjort något för att hjälpa partnern. Ofta är svaret ja, och då är det bara att acceptera att jag var medskyldig och ta nästa bricka.

Hur gör du och din partner? Har ni talat med varandra om detta?

Vi har diskuterat det mesta. Det viktigaste är punkterna 2 och 3, dvs de punkter som rör samspelet mellan mig och min partner. För punkterna 4 och 5 så är det viktigt att den som har gjort fel och insett detta, också tydliggör detta för partnern. Det görs oftast med ett "Sorry partner, jag gjorde fel!". Det räcker för att återställa det mesta av harmonin i paret.

Känner ni till någon annan som har en bra metod eller som överhuvudtaget verkar vara bra på detta och som det därför kan vara lönt att fråga hur han/hon beter sig?

Mats  har redan i sitt svar nämnt den så kallade "Pucko-metoden". Den  fungerade bra för oss i Skövde, men har sedan fallit bort, kanske främst beroende på att Pucko-etiketten är borta.

Jag kom på ytterligare en sak angående scenariot. Vi brukar ibland anordna rituella avrättningar av våra pennor. Har det gått dåligt i en match, så händer det att penna får skulden, och den får då plikta med sitt liv. Andra pennor, sådana som vinner SM-finaler,  skulle egentligen behöva försäkras till ett högt belopp, och förvaras i bankfack, men så långt har vi inte gått än.

Håkan Strääf

------- 

Hur glömmer jag en dålig bricka? Jag tycker frågan snarare borde varit: Hur glömmer jag föregående bricka? Det kan vara lika farligt att börja spela en bricka upprymd av den föregående som nedstämd över den. Tag inte upp korten till nästa bricka förrän du känner dig mentalt redo att ta itu med den. 

För att begränsa mig till dåliga resultat: Vad som krävs för att glömma dem är olika från gång till gång. Beror ett dåligt resultat på otur (eller fiendens ofattbara röta) så är det bara att rycka på axlarna. Ofta kan det bra att tills vidare bara tycka "otur" om ett misslyckat utspel eller bud och vänta med en djupare analys till senare. När det dåliga resultatet beror på ett rent hjärnsläpp är det heller inte mycket att fundera över - alla har vi dem någon gång emellanåt, och nästa gång är det motståndarnas tur. Det som kan vara svårast att ta är när samarbetet med partnern klickat, antingen i budgivningen eller i försvaret. Att lägga den brickan bakom sig kan kräva att man sätter sig in i partnerns tankegång (för att återupprätta förtroendet). För somliga spelare behövs då ett muntligt utbyte, som förstås skall ske i en konstruktiv anda och utan alla hårda ord. Därefter är det antingen "otur" eller "hjärnsläpp" (av mig eller partnern), och ingetdera är något att fästa sig vid. 

Anders Morath

---------

Hur bär man sig åt för att glömma dåliga brickor?

Vi skulle vilja utvidga begreppet till att gälla även bra brickor. Följer man Mike Lawrence’s psykologiska råd, så får koncentrationen aldrig svikta – alla emotionella känslor är av ondo.
Självfallet är dåliga brickor med krävande ur återhämtningssynpunkt. Den direkt felande känner skuldkänslor och spelaren mittemot en viss uppgivenhet. Täta haverier är naturligt nog mer svårläkta än enstaka.

Det allra bästa tror vi är att inte alls beröra dåliga brickor under själva spelfasen, med undantag av rent systemmässiga tveksamheter. 

Exempelvis: Är 2NT LEB i detta läge eller naturligt? 

Det kan då vara av vikt att, åtminstone för det fortsatte spelet i halvleken, bestämma något preliminärt så att inte samma tveksamma läge återkommer på ny giv. Däremot är vi av den bestämda uppfattningen att ”speltekniska misstag” bör vänta till senare tillfälle, inte minst p g a det psykologiska övertag motparten får när det egna paret till synes är skakade av en fadäs – oavsett karaktär. Tyvärr tar ju en diskussion alltid kraft och koncentration även om man är överens om ”vems felet är”. Den energin kan med fördel läggas till kommande givars problemlösning istället. Dessvärre är det nog så att man är extra sårbar – eller rent av okoncentrerad – precis efter en miss, eftersom man som sagt nog så ofta kunnat avvärja den om man bara tänkt sig för lite extra. Det psykologiska underläge som det medför att ha gjort fel, får inte förstärkas ytterligare av partnern – hur besviken denne än må vara.
Jag minns fortfarande den SM-semi för något år sedan där jag var TL och ett av landets bästa par kom i storslam med trumfess borta.  – Vi får nog träna slambudgivning, var den enda kommentaren, varvid nästa bricka lades på bordet och inget mera sagt om den given – i vittnes närvaro i alla fall. Nog känns det för motståndarna ganska hopplöst när en sådan bricka inte nämnvärt berörs av paret ifråga.

Vid lämpligt tillfälle – när det är, är också en bra fråga – bör man analysera och diskutera det uppkomna läget. Kanske löser man det inte just då heller utan att var och en får fundera på egen kammare någon dag eller två. Under diskussionen är det i alla fall viktigt att båda i paret är lyhörda för varandras resonemang ( om det finns något, ibland är det tyvärr bara en ”rosa flygande elefant”, men det är man förhoppningsvis i så fall medveten om ) och inte omedelbart går i försvarsställning/anfallsställning.

Nog så ofta inträffar det att bra brickor också kan förstöra koncentrationen. Man diskuterar partnerns fina slutspel, gratulerar sig själv ( helst inför andra – bakblåsaren kanske ) till ett fint utspel etc etc. Denna hovering/glädjeyttring stör också koncentrationen. Ett enkelt ”Vackert partner” eller ”Snyggt lirat” får räcka för stunden. MEN, det är psykologiskt positivt att få den kommentaren.

Vad får man säga i halvtid/vid jämförelser?

Ofta är tiden rätt knapp när man skall jämföra. Även här kan en ”kölhalning” bli en psykologisk katastrof för den kommande halvleken tio minuter senare. Kommentarer som ”Om inte Stickan vänt med den omotiverade rutertian, så hade det varit stenbet..... ”  stärker knappast Stickans självförtroende inför nästa halvlek/match. Att det sedan ibland kan vara svårt att hålla tyst, är jag den förste att erkänna. Ofta handlar en kommentar av den ovan beskrivna karaktären om att visa för lagkamraterna ”...så att ni vet att jag var minsann inte skyldig till de där 10-12 impen”.
På samma vis är lagkamraternas ”Hur i hela friden gick 3NT hem? Ni har ju fem raka spaderstick!!” kanske inte rätt melodi. Hur kan man vara säker på att budgivningen gått likadant tillväga vid andra bordet?

Analyser och diskussioner får anstå till senare, och mer neutrala, tillfällen. Nu gäller det att hämta kraft inför den snart stundande nya halvleken. Sedan är vi fullt medvetna om att det är lättare i teorin än i praktiken.

Anders Palmgren/Calle Ragnarsson

-----------

Till stor del tror jag det är en vanesak. Detta går mycket bra att träna! En nödvändig start är att inte ställa frågor till partnern under spelet. 

Mer konkret brukar jag bestämma mig för hur jag ska bjuda eller spela!
Har jag väl bestämt mig kan jag anta, i alla fall tills dagens spel är slut, att jag spelade på bästa sätt. Problem uppstår om man tex ska hitta en dam, inte har något att gå på och tänker: 'Tja jag spelar väl vänsteryttern med damen . . . ' Om man då misslyckas går ofta alltför mycket energi åt att sedan tänka efter varför man borde ha gjort annorlunda. Istället försöker jag alltid hitta någon ledtråd och tänka: 'Därför spelar jag vänsteryttern med damen.' Om jag då misslyckas har jag ändå gjort så gott jag kunde och behöver inte spilla mer tid på den brickan. (Dessutom har ju min chans att senare på kvällen lära mig något av misslyckandet ökat. Jag vet ju faktiskt varför jag gjorde si eller så.)

Samma teknik går bra att tillämpa i vardagligare lägen. Detta är en öppningshand!
Jag menar; är det klart så behöver man ju inte fundera mer på det, eller hur?

Mårten Gustawsson

------------ 

Diskutera/kommentera ej gamla brickor under pågående halvlek.(Vi har ett undantag från regeln och det är om ett oklart budläge dyker upp då bestämmer vi raskt hur man ska hantera det tills vidare.) Fokusera på aktuell giv, genom att använda någon form av trigger t.ex räkna korten på den nya given eller att använda sig av trefingrars-metoden för att uppnå full koncentration igen.

Bengt-Erik Efraimsson och Kenneth Borin

--------- 

Tjaa, övning ger färdighet, men kanske inte bästa rådet är att öva alltför flitigt. 
Det finns följande smällar: 
1. Fi har tur 
2. Vi har otur 
3. Vårt system klarar inte brickan 
4. Vi bjuder fel (systemfel) 
5 Vi bjuder dumt, spelar dumt, försvarar dumt 
Det intressanta är att se till att det inte händer igen (så ofta). 
Om man då har minsta förnuft och passar på att använda det, så inser man att 1 och 2 (fi-tur, vi otur) lägger man åt sidan, kan ändå ej åtgärdas. 
Typ 3 likadant, men notera för eventuell modifiering av systemet. 
4 kräver direktinsats - om åsiktsskillnad vad systemet säger bestämmer vi raskt vad som gäller resten av halvleken. 
5 bör man helst också radera ur minnet men vi använder följande knep: För att åtminstone tillfälligt (fram till jämförelsen) skaffa sig tröst och viss sinnesfrid gör man en snabbanalys och finner att fi kunde ändå ha straffat kontraktet t.ex med annat utspel, kunde ha gått hem med (dubbeldummy?-)spelföring... 

PO Sundelin och Johan Sylvan

-------- 

1/ Ärligt talat har vi båda svårt att glömma dåliga brickor men bästa försök är trots allt att öka koncentrationen på nästa bricka.

2/ I början av vårt partnerskap talade framförallt jag gärna om förra brickan. Detta störde partnern. På partnerns begäran talar vi om brickor först efter matchen dvs inte ens i halvlek och jag har bestämt att använda e-mail för kommentarer (bra för mig som är så hetsig).

3/ I ärlighetens namn tror jag knappast att det finns någon som kan förtränga en dålig bricka, därför att du måste också tänka taktiskt. Låt oss antaga att du missat bjuda en slam som du borde ha funnit. Naturligtvis kan du inte glömma denna ty du måste fråga dig om den bjudes i andra rummet. Sak samma om du fått 3 NT på fel hand. Har motståndarna i andra rummet lyckats bättre? Däremot om du ställt till det med 800 ut eller dubblat ut fi i ett delkontrakt måste du omgående förtränga vad du gjort och har någon en bra metod ta jag gärna till mig den. 

Fortfarande är vårt tips. Öka koncentrationen på nästa bricka och bestäm dig för att göra allt rätt på brickan.

Göran Gjerling och Jan Becklén

--------- 

Vi har blivit bättre med åren. Om det sedan beror på att vi inte längre gör särskilt många fel och därigenom bara har enstaka tokigheter kan jag inte bedöma.

Dåliga brickor p g a att motståndarna har tur är lättare att hantera. Dessa kan man inte göra något åt även om det förstås är frustrerande när dessa kommer i en upploppsstrid.

Om det trots allt inträffar att vi får en dålig bricka eller snarare att vi får flera på varandra dåliga brickor brukar vi göra en “Lasse Andersson”, d v s gå på muggen. Det hjälper ofta. Man får tid att lugna ner sig samtidigt som partnern slipper se mig på några minuter. 

Vi har talat om problemet några gånger utan att komma fram till någon patentlösning.

Bara genom att diskutera problemet gör nog att man lär sig handskas med problematiken. 

Jag känner inte till någon expert på området. Lasse kanske…….

Anders Ljung

--------

Vi har diskuterat att vi skall spela varje bricka som om den är den enda brickan.

Själv brukar jag tänka något annorlunda. Mitt knep är att försöka fokusera framåt i tiden. Om jag haft en dålig bricka, eller känner mig något degig, brukar jag tänka "bara åtta brickor kvar, inga misstag" t.ex.

Oavsett om jag haft någon dålig bricka eller ej, så försöker jag också höja min koncentrationsnivå på brickor där jag verkar ha ett icke självklart avgörande genom att t.ex. påminna mig själv om hur många imp som står på spel.

Meckstroth-Rodwell tar en paus i spelet om det går dåligt. Det tror jag kan vara en bra ide ibland för att bryta trenden och skaka av sig de dåliga brickorna, men om det som i deras fall blir en känd rutin så får det snarare effekten att det känns som ett lyft för motståndarna var gång de lämnar bordet.

Björn Fallenius

---------

Dåliga brickor?

Varför skulle vi svara på detta? 

Skämt åsido, om det skulle uppstå några dåliga brickor så glömmer jag dem lika bra som jag glömmer alla andra brickor, d v s så fort korten är instoppade i brickan. Björn kanske kommer ihåg dem, men påverkas normalt inte av dem. Åtminstone inte vad jag märkt.

Mats Nilsland